För två dagar sen blev ni påkörd av en svart bil.
Sedan dess är er man försvunnen.
TIDIGARE
Dr Skala?
Avhoppare.
Jag måste hitta min make.
Ert ärende ligger sannolikt hos StB, inte hos polisen, så...
Vi är brittiska medborgare.
Skala är alltså agent?
- Du drog in honom i nåt, va? - Vad pratar du om?
...i en barnvagn av märket Liberta -
- där barnet låg lindat i en filt omgiven av brun päls.
Den kvinnliga kidnapparen uppges vara i fyrtioårsåldern.
Hon är cirka 170 cm lång, har långt mörkt hår -
- och bar vid tillfället brun pälskappa och höga stövlar.
Hon hade brun handväska och kraftigt blå ögonskugga.
Signalementet är dock ungefärligt.
Om ni har upplysningar ber vi er kontakta polisen.
Tack för er uppmärksamhet. Jag räknar med er hjälp.
Jag förstår. Givetvis.
Uppfattat. Adjö.
- Hej. - Hej.
Jag skulle vilja prata med löjtnant Cerny.
Ett ögonblick.
Ursäkta mig. Herregud...
Det här är det enda jag har.
Jag hade gärna sett att ni visar det i tv och dagspress.
Jag ska vidarebefordra det.
Det sa ni förra gången också. Ändå har ingen kontaktat mig.
De har helt enkelt konstaterat att de har all relevant information -
- och just nu inte behöver mer.
Ni måste skämta.
Sedan har vi ju frågan hur tillförlitlig er utsaga är.
- Ursäkta? - Tja...
Ambulanssjukvårdarna hittade er utanför puben Sokol -
- men ni framhärdar att ni var nån annanstans.
Vilket är förståeligt med tanke på skadorna och ingen klandrar er.
Hursomhelst ligger ärendet hos StB nu så vad mina insatser beträffar...
Jag kan helt enkelt inte hjälpa er.
Vi har inte öppnat än.
Marie? Är det verkligen du?
- Vad gör du här? - Jag? Jag jobbar här.
Hej!
Vill du ha kaffe? Ja, det är klart.
Det hade jag väl aldrig trott. Jag trodde att du var utomlands.
Var du här i lördags?
Det var jag säkert. Eller ja, det var jag. Hur så?
Såg du mig här?
Skulle jag ha ignorerat dig då?
Vad då, har det hänt nåt?
Var ambulansen här?
Nej, inte vad jag vet.
Nå? Berätta, hur mår du? Är du fortfarande gift?
Ja då.
Det var allt på tiden.
Har du sett? Fläskfilé. Släng in den i kylen.
- Jag låter er två bekanta er. - Lada var namnet.
- Marie. - Angenämt.
Fan, det var henne de letade efter.
- Lägg av. - Jo, det är hon!
- Är du helt säker? - Ja!
Gamlingen från StB visade upp en bild på henne.
Då är det ingen jävla lek. Jag måste varna henne.
PLUMLOVS BARNHEM
- Det är inte mitt problem. - Vems problem är det, då?
Er avdelning gör inte annat än skapar en massa problem.
Vi har problem i alla led.
Vice ordföranden, ursäkta mig.
Arbetets ära. Major Berg, Avdelning två.
Ursäkta att jag riktar mig till er utan min överordnades vetskap -
- men saken rör just överste Vlach. Jag tror att vi kan lösa ärendet.
Vilket ärende?
Det här. Akademikern.
Jag har inte en aning om vad ni pratar om, kamrat major.
Aldrig hört talas om det.
AKUTMOTTAGNING AMBULANSINTAG
Hej.
Jag var med om en olycka och behöver veta vem som tog mig till sjukhuset.
- Jag vet inte vem som tjänstgjorde. - Vem kan svara på det?
Förstår ni hur mycket vi har att göra?
Har ni legitimation?
Adjö.
Hallå?
Kalvach var här.
Jag vet inte vem jag ska ringa, men vi behöver ses.
- Hej. - Hej.
Hallå där.
Tack.
Förresten, får jag ta en titt igen?
AKADEMIKER
Patera.
Tackar. Arbetets ära.
- Hej. Kan jag låna telefonen? - Varsågod.
- Ett ögonblick, Miluska. - Växeln.
Berg, avdelning 2. Jag behöver en kollegas kontaktuppgifter.
- Namn? - Löjtnant Patera.
Har antagligen högre rang i dag.
- Ett ögonblick, så ser jag efter. - Jag väntar, tack.
- Hallå? - Ja, jag är kvar.
- Sa ni Patera? - Löjtnant Patera, ja.
Patera, avdelning 10. Han slutade för 11 år sedan.
Jobbar numera för VPM Regional.
Jaha, tack. Det visste jag inte.
Kan jag...?
Alltid. Vi ses.
Bra försök.
Jag är tacksam för att du åtminstone undvek ambassaden den här gången.
Det riskerar dra till sig oönskad uppmärksamhet -
- från en kvinna vars gunst varken du eller jag åtnjuter.
- Menar du kvinnan som tog mitt pass? - Ja.
- Kvinnan med passet. - Kvinnan med passet...
När blir jag en kvinna med pass?
Utan legitimation vill ingen prata med mig.
- Jag kan inte ta reda på nåt. - Jag jobbar på det, okej?
Nuförtiden finns det väl utländska journalister här i Prag?
Korrespondenter från BBC, exempelvis. De vore kanske intresserade.
Det skulle knappast hjälpa nån, allra minst Viktor.
Varför inte? Du har fortfarande inte förklarat.
För att jag inte kan göra det! Det skulle försätta dig i fara.
Har ni bestämt er?
Nej, det har vi inte.
Eller förresten... Har ni cognac?
Då tar jag det.
- Har du ringt runt bland hans vänner? - Inget vet nåt.
- Har du verkligen ringt alla? - Vad menar du?
Har du ringt en viss Alexandra Slikova?
Varför skulle jag ringa henne?
- Hur känner du henne? - Det gör jag inte.
- Men hon var i kontakt med honom. - I kontakt? Okej.
De var ihop för länge sen. Innan vi träffades.
Nej, nyligen.
Varsågod.
- De var i kontakt nyligen. - Det tvivlar jag på.
Det här är emot reglerna, men med tanke på omständigheterna...
Fråga inte hur jag fick tag i det. Du vill inte veta.
Skriv bara ner adressen, okej?
Det är ingen annan här. Jag kan enkelt skjuta skallen av er.
Visa mig er legitimation.
- Hej. Mitt namn är... - Jag vet vem ni är.
Jag behöver fråga er en sak. Det rör Viktor.
Och jag ville fråga er en sak.
Även det om Viktor.
Men det kan kvitta nu.
- Har ni sett honom nyligen? - Nej.
Jag visste inte ens att han... eller ni var tillbaka.
Vi har inte haft kontakt på 12 år.
Men ni skrev till honom nyligen.
Ni får ursäkta, men jag såg brevet. Er adress stod utskriven.
Ni bad honom komma tillbaka.
För att träffa er.
Senast jag skrev till honom var för tolv år sedan.
Och ni kan nog gissa varför.
Jag hade precis fått veta om er. Från andra, så klart.
Viktor är bara modig när det handlar om politik.
Men det vet ni nog vid det här laget.
Jag skulle aldrig ha skrivit igen.
Han känner mig väl nog att veta det.
Tyvärr kände jag inte honom väl nog.
För två dagar sen blev vi båda påkörda av en bil.
Jag fördes till sjukhus, men Viktor försvann.
Och ingen vill lyfta ett finger, varken polisen eller ambassaden.
Vad menar ni med att Viktor bara är modig i fråga om politik?
Tja, föreställ er själv...
Ni har varit tillsammans i flera år och du har precis köpt brudklänning.
Ni pratar om barn...
Visste ni inte?
Nej, han sa att ni bara var tillsammans en kort period.
Att det tog slut innan vi träffades.
Synd att han inte sa det till mig.
Det och mycket annat.
Det har inte slagit er att han kanske försvann avsiktligt?
Hoppa in, fort!
- Vad gör du här? - Hur länge har han följt efter dig?
Jag vet inte.
Jag har inte lagt märke till honom.
Så klart inte.
Tror du mig nu när jag säger att din säkerhet står på spel?
Här finns hela tiden risken att nån följer efter en.
Och det gäller i högsta grad dig. Glöm inte det.
Så agera därefter.
Pratade du med kvinnan?
Vad sa hon? Det är viktigt.
Varför då?
- Skrev hon brevet? - Du skickade dit mig. Varför?
- Jag behöver veta, för din skull. - För min skull? Bra försök.
Gå dit själv, om du nu vill veta.
Eller se till att jag får tillbaka mitt pass. Därefter kan vi prata.
Ja?
Hallå?
Vem är det?
Hallå?!
Jag är mormor!
52 cm, 3,6 kg. En liten tjockis.
Vi kallar henne Liduska, efter mamma. Hennes ögon påminner om hennes.
Är du kvar?
Ja.
Så kul. Gratulerar.
När Skala hoppade av behövde de en syndabock.
Så de la skulden på mig.
Jag fick sparken, berövades min rang och var nära att hamna i fängelse.
Snacka om otur.
Skitsnack.
Vad menar ni?
Skulle jag bara haspla ur mig allt?
Utan att få nåt i utbyte?
Jag borde ha tagit tjänst vid gränsbevakningen.
Jag kunde ha jobbat med hundarna, skjutit en och annan...
Skala hade knappast tagit sig förbi mig vid gränsen.
Inte mig.
Nå, vad vill ni ha, då?
- Jag vill se dossiern. - Kan ni den inte redan utantill?
Inte Skalas dossier, utan min.
Jag vill veta min status.
Ni är galen. Inser ni vad ni ber mig om?
Det inser jag fullt och väl.
Men i gengäld får ni nåt...
...som lär vidga ert perspektiv. Det kan ni vara säker på.
Det är tyvärr uteslutet.
Så synd för er.
Och så synd för mig.
- Hej. - Hej.
Vad gör du här, Miluska?
Är du från vettet?
Så du får komma till mig, men inte jag till dig?
Du bor inte i samma byggnad som en massa ministerieanställda.
Du äter väl middag om jag lagar?
Ja, det är klart.
- Vilken oreda du har här. - Tycker du?
Fiskarna ska få middag...
Du kunde ge dem nytt vatten ibland. Vlach skulle döda dig.
- Han sa att de tål det mesta. - Då är de alltså honor?
Det stämmer.
"I enlighet med din önskan lämnar jag tillbaka dina brev. Förlåt. Viktor."
Vad är det?
Jag vill inte prata om det, sa jag.
Jag vill inte ta med arbetet till sängen.
Som det är nu tar vi snarare med sängen till arbetet.
Det bränns vid.
- Vänta, jag rör om. - Gör det, då.
Rör om.
Var har vi...? Ah, där.
- Lloyd. - Mitt kontor. Nu.
Var är passen?
Jag vet inte vad ni pratar om. Vilka pass?
Jag var hela tiden emot att ni skulle skickas hit.
Prag är vårt område, inte ert, men...
Jag förstår. Ni har en mullvad inom StB -
- och vill själva sköta ärendet.
Givetvis vill vi det, vi är måna om hans säkerhet.
- Er avdelning har en läcka. - Igen?
Ta hand om er mullvad och blanda er inte i annat, förstått?
Kommunisterna förlorar snart makten och när så sker blir ni överflödiga.
Så försvåra inte den här sista tiden genom att missbruka ert inflytande.
"Ni?"
Er avdelning.
Dinosaurierna.
Åh, jag förstår.
Den här dinosaurien må sakna vetskap om detaljerna i er operation -
- men sak vet jag: Det är nåt som inte stämmer med Skala.
Och nu syftar jag inte bara på försvinnandet.
Herregud, ni höll koll på honom!
Ni avlyssnade samtalen, läste hans post, skuggade honom -
- och ändå hittade ni inget. För att det inte finns nåt där!
Vårt arbete försvårades av -
- att ni inte delger oss hur ni avser att använda honom.
Det blir det knappast ändring på.
Precis som jag inte förväntar mig att ni avslöjar mullvadens identitet.
Ni lyssnar kanske om jag ber snällt.
Blanda er inte i...
...för ni lär ångra er.
Då så.
Är vi klara?
Och lämna Skalova i fred.
Stackaren börjar inbilla sig att ni är hennes vän.
Gratulerar, Václav.
- Jag har min bästa tid bakom mig. - Lägg av.
- Kom in. - Tack.
Det var meningen att jag skulle stationeras på Kuba.
Men i slutändan gick tjänsten till nån annan.
Jag har en till överraskning.
Jag kunde inte sluta tänka på Skala och började gräva lite i det...
Jag sa åt dig att släppa det. Exakt vad förstod du inte?
- Det är nåt som inte stämmer. - Exakt!
Tiden som kriminalare har gett mig ett annat synsätt.
Order, då? Tog ni inte order där?
Jo.
- Vilka tog över efter oss? - Hur fan ska jag veta det?!
Men vilka det än är vill du inte jävlas med dem -
- så sluta snoka runt nu innan nåt händer.
Jag förstår vad du går igenom. Du har annat att tänka på.
Men du måste ju känna på dig att det är nåt som inte stämmer här!
Jag sätter dig på kompensations- ledighet från och med i morgon.
- Jag behöver ingen ledighet. - Då tar jag dig väl ur tjänst!
Du ska få det på papper.
- Menar du allvar? - Ja.
Jag kan lika väl lämna in min avskedsansökan.
Ja.
Hej, Vlasta.
Jag är en bedrövlig syn, inte sant?
Och du är just en snygg värd.
Födelsedagspojken.
Vänta, jag hjälper dig.
Vi gör klart här, Vlasta. Lägg dig ner och vila lite.
- Det har jag svårt att tro. - Kom nu. Lugnt och försiktigt...
Såja...
Spring upp och hämta filten så gör jag i ordning soffan.
Soffan? Som nån gammal soffpotatis?
- Gå nu! - Nej...
Hej.
Förlåt.
Nästa gång kan vi lika väl ses i nåt mörkt skrymsle.
Jag gillar faktiskt det här stället.
Två öl, tack.
Den där minen betyder att du är ute efter nåt.
Vad är det?
Jag behöver låna en dossier.
Och hur ska det gå till?
Du har ju inte ens tillträde till byggnaden när du är ur tjänst.
Tja...
...jag har inte det, men...
Jag är sekreterare.
Arkivet lämnar inte ut nåt utan chefens signatur.
Glöm det. Och du vill inte ta arbetet till sängen, sa du?
Vi är på en pub.
Du kan glömma det. Så blåst är jag inte.
INTYG
BEGÄRAN OM ARKIVERAD HANDLING
Driver de med oss?
Om Markvart behöver en nytt arkivskåp får han ta det med inköpsavdelningen.
Idiot. Varför behöver han ett arkivskåp just nu?
- Det är tur att jag har dig. - Tack.
Hej då.
- Hej. - Hej.
Har du den?
Jag behöver få tillbaka den i morgon, annars lär jag inte sova en blund.
Det lär du inte göra i vilket fall.
Gubben i arkivet är en gladlynt jävel.
Det är väl därför han hamnade där.
Du sa inte att även Patera jobbade med kontraspionage, på avdelning 10.
Vad menar du med det?
Det går inte att jämföra oss med idioterna på avdelning 10.
Enligt min erfarenhet är alla män av samma skrot och korn.
Jag vet inte hur du upplever det.
Men den måste tillbaka snarast så att jag inte hamnar i skiten.
Märkligt nog känner jag mig inte så blåst...
...utan mer som ett svin.
På grund av namnteckningen?
Äh, lägg av.
Vem av oss är inte ett svin?
Herregud, vad gör du här?
När bilen körde på er, hade Viktor passet på sig?
Det hade han definitivt, hur så?
- Var hittade du det? - Bredvid ditt.
I min kollegas kassaskåp.
Så hon bör känna till vad som hände med honom.
Vår egen Susanne Clayton från ambassaden.
Ställföreträdande kulturråd, som det så lämpligt heter.
Packa bara det du behöver.
Kom nu, vi måste åka.
Här är din biljett, till Frankfurt. Du byter där.
- Alexandra är död. - Va? Vad hände?
De fick det att se ut som självmord men nån dödade henne.
Du måste i vilket fall härifrån, annars riskerar du samma öde.
Vår egen Susanne Clayton från ambassaden.
Ställföreträdande kulturråd...
Låt dem passera.
Hej.
En liten överraskning.
Tänker ni inte ens titta i den?
Om ni inte är intresserad vill jag ha tillbaka den.
Som linjerna i en handflata...
Hela mitt liv, åt helvete.
Jo, en liten urklippssamling.
Och nu har jag nåt till er.
Vad fan gör ni?!
- Är ni helt jävla galen?! - Ni lär se mer av det där.
Snart kommer alla att vilja börja ett nytt liv.
Varför skulle jag inte få göra det?
- Din jävel. - Såja...
Varsågod.
Är det allt? Samma foto finns i dossiern.
Titta noga.
Åh, helvete...
Jag hittade det många år senare i ett nedlagt arkiv -
- där de förvarade prylar från det där barnhemmet.
Jag hade ingen nytta av det då.
Han skulle ha krossat mig och era odds ser inte bättre ut.
Han är trots allt er chef.
Översättning: Joakim Troué www.sdimedia.com